5
Ok
III
1 | Kimi | |
---|---|---|
2 | Manik | |
3 | Lamat | |
4 | Muluk | |
5 | Ok | |
6 | Chuwen | |
7 | Eb | |
8 | Ben | |
9 | Xish | |
10 | Men | |
11 | Kib | |
12 | Kaban | |
13 | Etznab |
5 Ok – Mūsu ceļvedis ir mūsu sirds!
Diena, kad drīkstam mēs darīt pilnīgi jebko! Būt jebkas un jebkur! Ir tikai viens nosacījums – tam ir jābūt pilnīgā saskaņā ar mūsu sirdīm, ar to, kam mēs ticam, pēc kā tiecamies. Ja mēs ejam uz kompromisiem, ja dzīvojam ne savu dzīvi, tad diena smagi liks par to manīt. Mūsu sirdsapziņa šodien ir tik skaļa, ka bungādiņas plīst. Tāpēc to noignorēt nav iespējams! Mēs varam to neņemt vērā, bet mēs nevaram to nedzirdēt. Tāpēc uzdodiet paši sev jautājumus, vai jūs dariet darbu, kur ir jūsu sirds? Vai jums blakus ir cilvēks, kuru jūs nesavtīgi mīlat? Vai jūs aizraujaties ar hobijiem, kurus nespējat nedarīt? Vai arī jūsu dzīve ir nejauši saradušos pienākumu virkne, kurā esat aizmirsuši pašu vērtīgāko – spēt piedzīvot dzīvi!
Kimi – Iesākumā nebija nekas! Vēl pirms vārda, vēl pirms nodoma!
Sācies jauns vilnis, kas iezīmē beigu punktu un aizved to līdz patiesībai. Tikai atbrīvojot vietu var dot iespēju jaunam sākumam. Šis vilnis no mums sagaidīs spēju izlemt, ko mēs šajā tukšajā vietā vēlēsimies radīt. Puķu dobe ir uzirdināta un sagatavota, ko mēs tajā sēsim? Kāpēc šie ziedi mums ir tik īpaši, lai tos sētu? Neko bezjēdzīgu darīt mēs negribēsim. Mums ir jātic mūsu darbam, jo tikai tas dod stabilitāti – izpratne par to, ka tas, ko mēs darām, ir vajadzīgs. Tad mēs varēsim būt saskaņā ar savu sirdsapziņu un ļaut mums katram realizēties savā virzienā. Tad pasaule mums apstiprinās, ka mūsu unikalitāte ir tā vērti, ka mēs neesam tikai klauni un āksti, bet gan unikālas daļas no komandas, kurai ir iespēja sasniegt savus ideālus neko no citiem neprasot. Šis process prasa atdevi, tāpēc tie, kas nespēs atbilst pilnā mēra, tie, kas neizturēs, tiks slīpēti un var tikt atmesti no komandas, lai process neapstātos. Un tas dos iespēju iziet plašumā, aptvert un iznest savas dvēseles patiesību pāri pasaulei, lai viļņa maksimumā sadedzinātu sevi, ļaujot pašiem un citiem saprast dievišķo mūsos, rezultātā iekustinot pasauli un kustību nākamajā pakāpē, lai viļņa pēdējā dienā spētu ieraudzīt to, cik tad esam īsti bijuši, cik tad mūsu ticībai ir bijušas atvērtas acis, vai gaisma ir tā, kas caur mums runā. Vai varbūt nekas no tā nav palicis pāri? Tieši tāpēc viļņa dziļākā būtība ir cilvēkos, kas spēj caur sevi nest sirdsapziņas patiesību pasaulei. Nu un ko teiksiet par šādu tukšuma aizpildīšanu, par šādu jauno sākumu?